Laura Botella, periodista.
“No reciclo ni he reciclat mai. Bàsicament és per mandra i falta de costum”
No reciclo ni he reciclat mai. A prop de casa només tinc el rebuig i l’orgànica i no sé on em queden la resta de contenidors. Bàsicament és per mandra i falta de costum. Segurament perquè ens falta a tots més conscienciació, i penso que en realitat no s’arriba al final del procés. He sentit dir que més d’una vegada han vist tirar al mateix lloc les escombraries. Concretament, el rebuig amb l’orgànic. Crec que realment no se separen els residus perquè és molt costós muntar tota la infraestructura, i estan esperant conscienciar tota la població per poder-ho fer. Des de la Generalitat ens han proporcionat uns inputs del que s’ha de fer, però no ens han ensenyat clarament com es processen els residus. S’hauria de comunicar clarament, des de cada municipi, quin és el procediment complet. No obstant això, de cara a formar una família, ja m’ho pensaré i segurament els educaré perquè sàpiguen reciclar, a més, a les escoles ja s’ensenya i s’ha de seguir una mateixa línia
Maria Barcelona, mestressa de casa
“Hem de pensar a deixar un món amb les mínimes deixalles possibles”
Penso que és molt important reciclar i fer la recollida selectiva i més ara, que la majoria de les coses que es comercialitzen porten molt embalatge i al llarg de la setmana es generen molts residus, plàstics i tot tipus de brossa. Només cal veure un dia que no recullin les escombraries per adonar-se que els contenidors queden totalment plens. La meva filla em va animar fa ja algun temps a fer-ho i intento reciclar tot el que puc, posant en cada contenidor el que pertoca: l’oli, el vidre, el paper, el plàstic, l’orgànic i la brossa, perquè es pugui tornar a fer servir. Encara que la meva cuina és petita, he distribuït diversos cubells d’escombraries en llocs que no em molestin per fer possible aquest reciclatge. Hem de pensar a deixar un món amb les mínimes deixalles possibles, perquè darrere nostre vénen els nostres fills i els fills d’aquests, per això és imprescindible que hi col·laborem tots, sense excuses, i encara que de vegades pot suposar un esforç, a la llarga, val molt la pena.
“No reciclo ni he reciclat mai. Bàsicament és per mandra i falta de costum”
No reciclo ni he reciclat mai. A prop de casa només tinc el rebuig i l’orgànica i no sé on em queden la resta de contenidors. Bàsicament és per mandra i falta de costum. Segurament perquè ens falta a tots més conscienciació, i penso que en realitat no s’arriba al final del procés. He sentit dir que més d’una vegada han vist tirar al mateix lloc les escombraries. Concretament, el rebuig amb l’orgànic. Crec que realment no se separen els residus perquè és molt costós muntar tota la infraestructura, i estan esperant conscienciar tota la població per poder-ho fer. Des de la Generalitat ens han proporcionat uns inputs del que s’ha de fer, però no ens han ensenyat clarament com es processen els residus. S’hauria de comunicar clarament, des de cada municipi, quin és el procediment complet. No obstant això, de cara a formar una família, ja m’ho pensaré i segurament els educaré perquè sàpiguen reciclar, a més, a les escoles ja s’ensenya i s’ha de seguir una mateixa línia
Maria Barcelona, mestressa de casa
“Hem de pensar a deixar un món amb les mínimes deixalles possibles”
Penso que és molt important reciclar i fer la recollida selectiva i més ara, que la majoria de les coses que es comercialitzen porten molt embalatge i al llarg de la setmana es generen molts residus, plàstics i tot tipus de brossa. Només cal veure un dia que no recullin les escombraries per adonar-se que els contenidors queden totalment plens. La meva filla em va animar fa ja algun temps a fer-ho i intento reciclar tot el que puc, posant en cada contenidor el que pertoca: l’oli, el vidre, el paper, el plàstic, l’orgànic i la brossa, perquè es pugui tornar a fer servir. Encara que la meva cuina és petita, he distribuït diversos cubells d’escombraries en llocs que no em molestin per fer possible aquest reciclatge. Hem de pensar a deixar un món amb les mínimes deixalles possibles, perquè darrere nostre vénen els nostres fills i els fills d’aquests, per això és imprescindible que hi col·laborem tots, sense excuses, i encara que de vegades pot suposar un esforç, a la llarga, val molt la pena.